Prva reformistična crkva
Odlučio sam da vodim žurnal.
Ne u Word programu ili digitalnom fajlu,
ali dugoročno,
zapisujem svaku reč
tako da je svaka pukotina pamćenja,
svaka izabrana reč,
iscrtana, revidirana, snimljena.
Da smestim sve moje misli
i jednostavne događaje mog dana
i bez ikakvog skrivanja.
Kada pišete o sebi, ne treba pokazivati milost.
Vodiću ovaj dnevnik jednu godinu, 12 meseci.
I po isteku tog vremena, on će biti uništen.
Iskidan, zatim spaljen. Eksperiment će biti završen.
Molim vas, ustanite.
Koja je vaša jedina uteha u životu i smrti?
Da ja sa mojim telom i dušom,
kako u životu tako i u smrti,
nisam svoj,
već pripadaju mojim vernom Spasiocu Isusu Hristu,
koji sa svojom dragocenom krvlju...
Ove misli i sećanja
nisu toliko različiti
od onih koje poveravam Bogu svakog jutra.
Kad je to moguće. Kad sluša.
Hleb života. Šolja spasenja.
Ovaj žurnal je oblik govora,
komunikacije od jednog do drugog.
Komunikacija koja se jednostavno može postići
i uzdržavati se bez prostiranja ili abnegacije.
To je oblik molitve.
Hleb života. Šolja spasenja.
Postoji, uh, curenje u muškom toaletu.
Ne, popravio sam ga.
Ne. Bio sam tamo. I dalje curi.
Isto mesto. Pod vrućom slavinom.
Šta je sa ženskim toaletom?
Ženski je u redu. Uh, da li želiš da pozovem
vodoinstalatera iz "Obilja života"?
Ne, pokušaću još jednom sam.
Mrzim da ih uvek uznemiravam zbog dodatnih troškova.
Ne smeta im. Zbog toga su tamo.
A vi ste potpuno u budžetu.
Ipak, ne želim.
Jeste li objavili propoved?
Da. Uradio sam to jutros.
O, zdravo... - Prečasni?
Da, uh... Meri, zar ne?
Meri Mansana. - Da. Lepo je videti te opet.
Želela sam da... porazgovaramo, ako nije problem. - Da, da, da. Uđite, Meri.
Odmah se vraćam.
Meri, kako mogu da ti pomognem?
Um, pitala sam se da li bi mogli da razgovarate
sa mojim mužem, Majkl. - Oh sigurno. Ja...
Zapravo, ne sada. Mora da...
Mora da ide na posao.
On mora da se javi u Home Depot.
Meri? O čemu se radi?
Brinem se za njega.
Uključen je u pokret Zelena planeta.
To je aktivistička grupa. - Mmm-hmm.
I bio je u zatvoru u Kanadi.
I upravo je izašao pre dve nedelje.
On samo sedi kod kuće.
On ne... Ne izlazi nigde.
Naterala sam ga da ispuni privremenu formu
za kućni... Za Kućni depo.
Dobro. - Um, to je dobro.
Sigurni ste da ne želite da idete u "Obilje života"?
Imaju čitav tim savetnika tamo,
koji su obučeni i...
Znam, ali on ne želi.
On misli da je to više kompanija nego crkva.
I tako, rekao je da će razgovarati s vama.
Uh, u redu. Sutra?
Posle ručka? - Super. Super.
Samo će mi trebati, uh... treba mi samo adresa.
I, uh, možeš li da mi kažeš nešto više?
Oh, on je podneo zahtev za Vanredno oslobađanje
kad je saznao.
Bio je u Fort Providens. Pustili su ga ranije.
Čekaj, sad. Um, saznao šta?
Da sam... bila sam trudna.
Oh. Hmm. Čestitam.
Hvala.
On... on misli da je pogrešno donositi dete na ovaj svet.
Želi da ubije našu bebu.
Pomogao sam u nedelju
grupa mladih u "Obilju života".
Mladi su bili toliko uzbuđeni, tako puni života.
Otvoreni su. Pozdravljali su zajednicu.
Možda ne bih trebao da brinem o tome da li me ljudi vole.
Da li je Isus brinuo o tome da bude dopadljiv?
Gledam na poslednje redove koje sam napisao sa preziom.
12 meseci.
Mogu li nastaviti vežbu toliko dugo?
Kad pročitam ove reči, ne vidim istinu, već ponos.
Voleo bih da nisam koristio reč ponos.
Ali ne mogu da je izbegnem.
Ako bih samo mogao da se molim.
Zdravo, velečasni.
Ćao. Je li Majkl kući? - Da. Hajde uđite.
Dobro. Da.
Hej. Drago mi je da te vidim. - Drago mi je da Vas vidim.
Hm, hoćeš li kafu?
Da. Ali, um...
Mi ... ja... mislim da imamo malo čaja.
Da. To bi bilo bolje.
Dobro. - Hvala.
Dozvoli da ti skinem kaput?
Um, ne, u redu je. Mogu sam.
Hajde, uđite.
Da. Ne znam zašto je Meri... - Nema potrebe da se izvinjavate.
Ne, uh... rekla mi je da ste bili u Kanadi.
Uh, da. Uh, Fort Providens.
To je, uh, u MekKenzi Delti. Skroz gore na severu.
Da. Predivna zemlja, pretpostavljam. - Da, jeste.
Meri mi je rekla da su te oslobodili?
Uh, da, stvari.
Da, moglo bi tako da se kaže. Da.
Oh! Mnogo vam hvala.
Vruć je. - Savršeno.
Hvala.
Pa, Meri je trudna. - Hmm.
Da. Koliko već? - Uh, 20 nedelja.
Čestitam. - Hvala.
Hej, koliko vam je godina, Prečasni?
Imam 46 godina.
Uh, 33.
To je... toliko će biti staro naše dete 2050.
Mmm-hmm. Mmm-hmm. Da. - Znaš, to je...
To je dve godine starije nego što sam sada.
Mmm-hmm.
Ti ćeš imati 81. - Da.
Hej, znate li kako će svet izgledati 2050?
Hmm. Teško je zamisliti. - Da, mislite?
Mislim, prečasni...
Uh, svet se tako brzo menja.
I to baš ispred nas.
Mislim, jedna trećina prirodnog sveta
je uništena za vašeg života.
Znate, Zemljina temperatura biće viša za 3°C.
4° je prag.
Znaš? "Ozbiljni, rasprostranjeni i nepopravljivi uticaji."
A kada naučnici kažu takve stvari, znate?
I Nacionalni centar za atmosferska istraživanja,
Lorens Lajvermor, Potsdam institut. Uh, Prečasni...
Nastavio je ovako neko vreme.
Do 2050. godine, nivo mora biće 61 cm višlji na istočnoj obali.
Površine sa malom nadmorskom visinom biće pod vodom širom sveta.
Bangladeš, 20% gubitak kopna.
Centralna Afrika, 50% smanjenje useva zbog suše.
Zapadni rezervoari će presušiti.
Izbeglice zbog klimatskih promena. Epidemije. Ekstremno vreme.
Znaš,...
Loša vremena, ona će otpočeti.
I od tog trenutka, sve se menja vrlo brzo.
Znaš, ova društvena struktura ne može podneti stres višestrukih kriza.
Oportunističke bolesti, anarhija, vojna uprava, prelomna tačka.
I ovo nije u nekoj, kao, dalekoj budućnosti. Doživećete da vidite ovo.
Znate, moja deca će doživeti ovu neizvesnost.
Ovo, uh...
Prokletstvo. Žao mi je. Ja samo... Ti znaš da ja...
Mislio sam da se stvari mogu promeniti, znaš?
Mislio sam... Mislio sam da će ljudi slušati.
Imate li pomisli da naudite sebi?
Ne.
Zašto? Je li... je li Meri tako nešto rekla?
Ne. Ne.
Ne, ne brinem za sebe. Ja samo...
Ovaj svet će biti ono što jeste.
Um... ali mogu li da vam postavim pitanje, Prečasni?
Mmm-hmm.
Kako ste sankcionisali dovođenje male devojke,
uh, zbog argumenta, hajde da kažemo da, uh,
Meri i ja, uh, dete, to je mala devojčica.
Znate, dete koje je puno nade
i naivnih verovanja,
u svet gde ta mala devojiica, uh...
odrasta da bude mlada žena
i ona te gleda u oči
i kaže da ste to znali svo vreme, zar ne?
Vidiš to...
Mislim, šta? Šta onda treba da kažeš?
Nešto raste unutar Meri.
Nešto živo kao drvo, naravno.
Kao ugrožena vrsta.
Nešto puna lepote i misterije prirode.
Rekao si sankciju?
Misliš da bi Meri trebalo da ima abortus?
Ovo rođenje, da li je to vaše pravo? Da li je to vaša odluka?
Jeste li pitali Meri šta ona misli?
Vidi, ovo... ovo nije...
ne radi se o tvojoj bebi.
Ne radi se o Meri.
Radi se o vama i vašem očajanju. Tvom nedostatku nade.
Vidi, ljudi su se tokom istorije, budili
u mrtvoj noći, suočeni sa tamom.
Osećajem da su naši životi besmisleni.
Bolest prema smrti. - Da, ali ovo je nešto drugačije.
Da, ne. Velika dostignuća čoveka
doveli su ga do tačke gde život, kakav poznajemo
može prestati u doglednoj budućnosti. Da, to je novo.
Ali tama
to nije.
Mi smo ljudi od nauke. Želimo da rešimo stvari.
Želimo racionalne odgovore.
Jel' tako? A ako...
Ako čovečanstvo ne može prevladati svoje neposredne interese
dovoljno da osigura svoj opstanak, onda ste u pravu.
Jedini racionalni odgovor je očajanje.
Ali da li mislite da...
da postoji neko postojanje osim ovoga?
Ovde, odmah? - Uh, da. - U redu.
Pre nas. Posle nas. - Da. - Da. Čekaj malo.
Govoriš o sledećem životu? Huh?
Stvarno... ti samo, uh...
Osećao sam se kao da sam Jakob rvajući se celu noć sa anđelom.
Borba u poimanju.
Svaka rečenica, svako pitanje,
svaki odgovor je smrtna borba.
Bilo je uzbudljivo.
Veruješ li u mučeništvo, Prečasni?
Nisam siguran da znam na šta misliš.
Znate, Božije svetinje,
prvi hrišćani koji se ne bi odrekli svoje vere?
Misionari koji su bili napadnuti na polju Gospoda.
Da li verujete da su umrli sa razlogom? - Da, verujem.
Pa, svake nedelje, aktiviste ubijaju dok pokušavaju da zaštite životnu sredinu.
170 ih je ubijeno prošle godine zbog njihovih uverenja.
U redu, tačno tamo.
Uh, ovo je Hose Klaudio Ribeiro da Silva.
Huh? I to je njegova žena, Marija.
Ubijeni su... 2011 u Amazonu.
Znate, oni su protestovali
zbog slobodne seče kišnih šuma.
Hej, uh... Ovo je Doroti Stang, 2005.
Bila je, um, časna sestra iz Ohaja.
I šta, šta je bila svrha njihove smrti?
Znaš, u, uh...
U 2010. godini IPCC je predvideo
da ako do 2015. godine ne bude preduzeta drastična akcija,
ekološki kolaps će biti nepovratan.
I ništa nije učinjeno.
A sada je 2017.
Rekao si da me poštuješ. Što sam... ono što sam prošao.
Da.
Dakle, znaš moju priču.
Da, bio si kapelan. - Aha.
Moj otac je učio na VMI.
Podstakao sam mog sina da se pridruži. To je porodična tradicija.
Uh, kao njegov otac, i moj otac pre mene.
Patriotska tradicija.
Moja supruga je bila veoma suprotna.
Uostalom moj sin se pridružio. I, uh...
6 meseci kasnije, bio je mrtav u Iraku. Jel' tako?
Gurnuo sam svog sina u rat koji nije imao nikakvo moralno opravdanje.
Moja žena više nije mogla da živi sa mnom.
Napustio sam vojsku.
Bio sam izgubljen.
I Prečasni Džeferi iz "Obilja života",
on mi je dao ovu poziciju u Prvoj Reformističkoj i ovde sam.
Sad, Majkl, morate mi verovati
da bez obzira na očaj koji osećate
oko dovođenja deteta na ovaj svet...
on se ne može izjednačiti sa očajem da odvedete dete iz njega.
Hej, šta... koje je njegovo ime? Vašeg sina?
Džosef.
Dečak je bacio u bunar.
Da. Sećam se. - Mmm-hmm.
Sanjar. - Sanjar, da. Da.
I mogli ste da nastavite?
Hrabrost je rešenje za očajanje.
Razlog... ne daje odgovore.
Ne mogu da znam šta će budućnost doneti.
Moramo je odabrati uprkos neizvesnosti.
Mudrost sadrži dve kontradiktorne istine
u našem umu, istovremeno.
Nadu i očaj. Život bez očajanja je život bez nade.
Održavanje ove dve ideje u našoj glavi je život.
Da li ste čovek za piće, Prečasni?
To ne pomaže.
Ne, pretpostavljam da ne.
Može li Bog da nam oprosti?
Za ono što smo uradili ovom svetu?
Ne znam.
Ko može da zna Božji um?
Ali možemo izabrati
pravedan život.
Verovanje...
oproštaj...
Milost nas sve pokriva.
Verujem da je tako.
Hajde... hajde da se ponovo nađemo.
Želite li to?
Sutra posle ručka, u isto vreme.
U redu, da. To je... To je plan.
Prešao sam sve što je rečeno,
šta bi trebalo da kažete,
šta bi moglo biti drugačije rečeno,
šta bi moglo biti bolje rečeno.
"Znam da se ništa ne može promeniti
"i znam da nema nade."
Tomas Merton je napisao ovo.
Očaj je razvoj ponosa koji je tako veliki
da radije bira svoju bezbednost
nego da prizna da je Bog kreativniji od nas.
Možda bi bilo bolje da mu to nisam rekao.
Ko sam ja da pričam o ponosu?
Pa, za početak, crkva je izgrađena 1767. godine
u stilu koji sada zovemo Holandski kolonijalni.
Izgradili su je naseljenici... pratite me.
Koristeći lokalno drvo.
Izgradnja Prve reformističke trajala je 7 godina.
Uz ovo groblje.
Uh, Efi ovde, njen spomenik datira iz 1787.
Crkva je delimično obnovljena 1837. godine posle požara.
Ovaj odeljak ostao je sačuvan.
Ako pogledate bliže iza zastave kontinentalne armije,
pronaći ćete dve rupe od metka
od hitaca ispaljenih tokom Napada na snežni most.
Za dva meseca obeležavamo našu 250.-togodišnjicu.
Evo primera od nešto crkvinog kineskog porculana donešenog iz Holandije.
I prva šoljica. Prelepa je.
I ovde, ovo je originalni ključ od ulaznih vrata pre požara.
Da.
A u tom kabinetu imamo, um,
suvenire koji su na prodaju.
Imamo šolje, kape, razglednice, priveske za ključeve, olovke, majice.
Koje su veličine? - Nažalost, sve su male.
Imam još nešto naručeno, ali čekam da dođe.
Ipak, kapice su odlične.
To je jedna veličina za sve.
Oltar je poklonio Vilijam Merser 1879. godine.
A crkvene orgulje,
koji nažalost ne rade u ovom trenutku,
uh, proizvedene su u Engleskoj od strane A. G. Hila.
Jeste li čuli onu o kkojoj se priča, o Horu miljenika i ministranata?
Ne.
Progonila ga je oko crkve i uhvatio ga u orguljama.
Oh. Ne, ja, uh...
nisam to čuo.
U redu. Hajde. Pratite me.
U redu. Puno vam hvala.
Budi dobar. - Hvala vam.
Da. Hvala puno.
Vozite pažljivo.
Hvala.
U redu, uzmite pet minuta pauze.
Peni za tvoje misli?
Oh. Džoel je želeo da razgovara sa mnom.
Nadam se ništa ozbiljno. - Oh, pretpostavljam da nije.
Želiš li da ručaš?
Pa, imam nešto posle, ali uh, da.
Mogao bih sesti sa tobom na trenutak.
Oh, sećaš li se toga? - Čega?
Kad je sve bilo ispred tebe.
Da. Ali pokušaj da im kažeš to.
Vidimo se onda.
Od: Meri Majkl je zvao sa posla.
Želi da odloži sastanak za sutra. Meri
Zdravo.
Prečasni Toler. - Da.
Oh. Idite pravo unutra. - Dobro.
Očekuje vas.
Um, ovo su... to su stvari moje žene. Tako.
Samo napred i reši to.
Oh, dobro! Prečasni Toler.
Hajde uđi.
Rodžer, gledaj da mi to vratiš što pre možeš.
Hej, Prečasni.
Dobro je videti te. Samo se smesti tamo?
Rodžer, u redu je da ostaviš otvorena vrata.
Mogu li ti doneti vodu ili nešto? - O, ne. Ja sam dobro. Ja sam dobro.
Dakle, kako idu stvari u Prvoj reformističkoj? - Oh, puno je posla.
Znaš kako je. Radiš jednu stvar za drugom, i dok se okreneš, ponovo je nedelja.
Da, pričaj mi o tome.
Pa, pozvao sam te, jer sam hteo da te pitam
o 250.-oj Rekonsekraciji.
Sad, to je odmah iza ugla. - Da, naravno. Samo je 8 nedelja do nje.
I kako se odvija planiranje?
Pa, vaša kancelarija je zadužena za pozivnice
i malo sam zabrinut oko sedenja. Mislim, zato što imamo vaše osoblje.
Imamo Starije. Imamo đakone. Imamo guvernera, njegove ljude.
Gradonačelnika, njegove ljude. Nemamo baš višak prostora.
Znaš, to je Svetilište i to je to.
Znaš šta? Mislim da ćemo simulirati svečanost ovde, u glavnoj sobi.
U redu. - Dakle, to je 5.000 mesta.
Da, Ok. Pa dobro...
Možemo da obavimo prijem u kapeli.
Um... orgulje u Prvoj reformističkoj.
Jesu li popravljene? - Oh, da, da. Ne, nisu.
Čekamo neke delove.
Ja ne... bilo je... bilo je mnogo komplikovanije
nego što smo mislili u početku.
Pa, ne možemo imati rekonsekraciju bez orgulja.
"Moćna tvrđava je naš Bog."
To sve ide uz orgulje.
Jesi li znao da je, uh, Martin Luter to napisao u pomoćnoj kućici?
Oh. Da.
"Moćna tvrđava..."
Mislim da je svaki seminarista zna.
Oh, čoveče, ne mogu da se otrgnem od pomisli na tu sliku.
Mislim, kad god vidim se izvodi ta pesmu
i mogu da se osvrnem na zajednicu
i znam da svi misle na istu stvar.
Ovaj čovek, oh, Bože. Oh, tera me na smeh.
U svakom slučaju, jesi li, uh, pripremio svoje primedbe?
Ugh, ne. Nisam još. Ali hoću.
Pa, kako si? - Oh, dobro sam.
Ne stvarno.
Mislim, prošlo je malo vremena od kad smo razgovarali.
I znaš, čak i pastoru treba pastor.
Trebali bi to uraditi, Ok?
Voleo bih to.
Dobro. I dolazi ovamo češće.
Trebalo bi da izlaziš. Dođi i budi deo stvari.
Toliko aktivnosti možete obavljati. I...
i deca te puno vole. - Mmm.
Uvek ushićeno govore o tebi.
Tako da možeš izaći iz toga, uh...
Kakva je predstava? Kako vole da je zovu,
tamo odakle si? U... muzej.
Suvenirnica.
Oni to zovu prodavnica suvenira.
Pa, dobro. Pa, dobro. Radiš odličan posao.
Zahvalan sam na prilici.
Kakav je bio Džefers?
Oh. Želi da upoznam Ed Balka.
Balk Industrija, Balk Energija, Balk Papir, Balk Kikiriki... - Zašto?
Pa, sve je u vezi sa rekonsekracijom.
I izgleda da gdin Balk želi da se pobrine
za odgovarajući kredit oko pripremanja čitave stvari.
Pa, trebao bi.
Prva reformistička bi bila parking da nije bilo njega. - Pretpostavljam.
Jesi li bio kod doktora?
Da. Zakazao sam sastanak.
Bilo je malo poteškoća
sa osiguranjem, ali...
Bože, toliko cepidlače.
Da, pa. To je ono što rade.
Mmm-hmm.
Treba ti neko ko će se brinuti za tebe.
Ester, probali smo to. Nisam stvoren za to.
Za šta? Ljubav? Nisi stvoren za ljubav?
Moj brak je bio neuspeh.
Nijedan brak ne može preživeti gubitak deteta.
To nije u redu.
Jeli to ono što misliš?
Da je ono što smo zajedno imali greh? Da smo zgrešili?
Ne, to nije ono što mislim.
Video sam dovoljno pravog greha da bih znao razliku.
To je samo...
Dobro?
Dobro. Razumem, ja...
Stalo mi je do tebe. Želim da budeš srećan.
Pa, srećan sam.
Neki se prozivaju zbog njihove druželjubivosti,
neki se prozivaju zbog njihove patnje.
Drugi se pozivaju zbog njihove usamljenosti.
Proziva ih Bog,
jer kroz takvu komunikaciju
oni mogu da se uzdignu,
i drže ustreptala srca u rukama.
Pozivaju se zbog njihovog sveobuhvatnog znanja
praznine svih stvari
koji se može ispuniti samo prisustvom Našog Spasioca.
Da? - Prečasni Toler?
Oh! - Ja sam.
Da, Meri? Dobio sam tvoju poruku o odlaganju posete.
Moraš doći. Odmah.
Je li Majkl tamo?
Ne. On je na poslu. Morate doći. Odmah.
Dobro. Dobro.
Hvala što ste došli.
Pratite me.
Ja sam, uh, tražila neke baterije,
jer nam je ponestalo. I pomislila sam da bi možda
ovde bilo nekih, znaš?
I onda nešto nije izgledalo ispravno.
U redu, sve sam vratila onako kako sam to našla,
jer sam želela da vidiš kako je bilo.
Eksplozivi?
To je samoubilački prsluk.
A tu su i drugi elementi.
Ima baterija i, um, detonatora
i tuba želea.
Znaš, radio je u garaži u poslednje vreme.
Rekao je da popravlja motor.
I nisam ga ispitivala.
Jer ja... samo sam bila srećna
da radi nešto što ga je učinilo srećnim.
Ali nisi imala pojma da je razmišljao o...
Ne. Nisam ništa sumnjala. Ništa slično tome.
U redu. Pa. Uzeću ovo. Jel' u redu?
Ovo ne može ostati ovde.
Odneću ga i odložiti. I...
Nećeš otići u policiju?
Ne, neću... ž... želiš li da odem?
Ne! Ne, ne, ne.
Mislim da to ne bi pomoglo.
Ne mislim da bi išta dobro
proisteklo ako bi se osećao ugroženim.
Mislim da ću doći sutra.
Sutra.
Nekako, kroz naš razgovor,
pomenuću mu ovo.
Tako sam uplašena.
Ne mislite da se on plaši njega?
Da će te povrediti, zar ne?
Ne. Ne, ne, ne.
Plašim se za njega. - Ne? Dobro. U redu.
Znaš, postoje li drugi aktivisti,
koji se vrzmaju okolo, zovu? - Ne. Nema nikoga.
On nema prijatelje. Jedva da se uopšte i druži.
U redu, ali on ima tebe.
Da. - Stojiš li uz njega?
Da, apsolutno. - U redu. Pa, i ja ću.
Razumevanje se prepliće sa hrišćanskim životom
u svakom trenutku.
Razumevanje.
Slušanje i čekanje Božje želje
koja akcija se mora preduzeti.
Moje sitne bolesti su me ozlojedile.
Borim se sa željom da ne napišem
misli koje mi padaju na um.
Želja da se molimo je i sama vrsta molitve.
Koliko često tražimo iskreno iskustvo
dok je sve što stvarno želimo emocija.
Ruke mi se tresu dok pišem ove redove.
Nisam te očekivao još nekoliko nedelja.
Uh, dobili smo poruku od šefa.
Rekao je da je to od najvećeg prioriteta.
Imate li neku vrstu velikog događaja ovde?
Da, crkva obeležava 250 godina svog postojanja.
"Obilje života" planira prigodnu ceremoniju.
Hmm. Moćna tvrđava.
Oh.
Da, gdine.
Mislim, borio se sa depresijom.
Zato sam trebao da se nađem sa njim.
Nikada nisam zamišljao ovako nešto.
Jeste li u kontaktu sa najbližom porodicom?
Pa, njegova... njegova žena, Meri.
Ona je bila prva koja me je zamolila da se nađem sa njim.
Je li znala za tvoj tekst?
Ne. Ali bila je zabrinuta. Mi... oboje smo bili.
Jesi li je obavestio?
Ne.
Pretpostavljam da sam zbog toga krenuo.
U redu. Dobro.
U redu, neće ti smeta ako pratim iza tebe? U redu.
Poznavao sam njegovog oca.
Stvarno? Kako je izgledao?
Biznismen.
Morbidan kučkin sin.
Pretpostavljam da mu je to u krvi.
Hvala, Prečasni.
Gđo Mensana, još jednom, žao mi je zbog vašeg gubitka.
Ako ima još nešto što možemo učiniti, molimo vas da nas obavestite.
Hvala. - Hvala, policajče.
Prečasni. Hvala vam.
Niste rekli policiji, zar ne?
O tome?
Ne. Ne.
Ako nađete nešto drugo
poput toga, rešite ga se.
Sve dok je sigurno, mislim. Spalite ga, pokopajte je.
Majkl je bio uznemiren, ali njegov razlog je bio pravičan.
Nema razloga da se zbog toga uznemiravamo.
Da.
Jeste li i vi aktivista?
Ja delim Majklove verovanja.
Ali ne njegov očaj. Mislim,želim da živim.
Želim da budem majka. - Jasno.
Želim da imam ovo dete.
Imaš li porodicu u blizini?
Moja... da, moja sestra. Ona je u Bufalu.
Možda želiš da je pozoveš. - Hoću.
Pa, on... Ušao je u garažu?
Da.
Šta je rekao?
Ništa.
Pa, sa stanovišta policije,
Pretpostavljam da je ovo sasvim slučajno.
Ipak, verovatno bih očistio kancelariju,
možda se oslobodio ovog laptopa.
Ti...
Otvorite ga.
Osećao sam to.
Šta?
Bio je odsutan.
Postao je neko koga nisam znao.
Kao, pre nego što sam zatrudnela.
I bio je tako puno besa, znaš?
Mislim da bi verovatno trebalo da zovem moje roditelje. Moju sestru.
Oni treba... trebali bi da znaju.
Ostao sam dok je zvala sestru.
Njena sestra će se dovesti.
Njeni roditelji su došli na konačna prava.
Uh, hej, Bil. Piletinu ili govedinu?
Uh, govedinu. - Govedinu. U redu, sjajno.
Kako si?
Dobro sam. Da. - Jesi li ti dobro?
Je li vam to dovoljno?
Puno vam hvala, Prečasni.
Hoćete li piletinu ili govedinu?
Uh, govedinu. Hvala vam.
Govedinu? Da. Kul.
Izvolite. Pažljivo, vruće je.
Velečasni, hteo sam da te pitam...
Oh, sranje! - Ou!
Prokletstvo. Žao mi je, Džosefe! Jako mi je žao.
Strašna noć. Čim sam zatvorio oči,
pustoš me je ophrvala.
Koja je poslednja misao dok povlačite okidač?
"Tamo ide moja glava."
Ili, "Isuse, pazi na mene?" Ili nijedna?
Uništiću ove stranice.
Ovaj žutnal mi ne donosi mir.
To je samosažaljenje. Ništa više.
Probudeo sam se u tri uz vapaj.
Prošlo je pet meseci
pošto sam osetio prve znake upozorenja.
Otišao sam u crkvu i zaspao na klupi.
Koliko lako pričaju o molitvi,
oni koji se nikad nisu molili.
Izvinite? Oh, moj Bože!
Pa, pošto sam se opredelio, ja...
Osećao sam da se Gospod uselio u moj život.
Ako je sreća došla u veličini pilule,
imala bi Isusa Hrista otštampanog na njoj.
Veličina kontinuiranog opuštanja.
Osećam se bolje.
Moji odnosi su bolji.
I prošle nedelje sam dobio povišicu.
Nalazim se u molitvi
bez razmišljanja o tome.
Hvala, Džejsone. To je veoma inspirativno.
Hvalite Isusa. Moj svaki dah je molitva.
Uh, misli? Reakcije? Da? Sintija.
Pre tri meseca moj otac je otpušten.
Ne može da nađe nikakav posao.
Niko više ne voli Gospoda nego moj otac.
On uvek svedoči, on volontira.
Je li uradio nešto loše?
Um... svi znate Prečasnog Tolera
iz Prve reformističke.
Hej, da. Ćao. Da.
Kako... Kako bi odgovorli na ovo, Prečasni?
Pa, Sintija. Žao mi je što se to desilo vašem ocu.
Postoji puno crkvenog naroda,
dobrih hrišćana, koji vide, uh, vezu
između božanstva i prosperiteta.
Ali to nije ono što nas Isus uči.
To nije ono što je Isus doživeo.
Na njegovoj propovedi nema nikakvog znaka dolara.
Nema ni američke zastave.
Mislim, Sintija, da ono što tvoj otac doživljava...
Hrišćani ne bi izdržali.
To je ono što on misli. Hrišćanstvo je za gubitnike?
Džejk, Džejk!
Samo sam se umorio od okretanja drugog obraza.
Isus nije okrenuo drugi obraz.
Zašto se zalagati za nešto?
Izbacite molitve iz škole.
Dajete novac ljudima koji su previše lenji da ga zarade.
I šta god da radite, nemojte uvrediti muslimane.
Mislim, čim sam spomenuo siromašne,
ovaj tinejdžer me je uhvatio za grlo
kao da sam se posrao na američku zastavu.
Oprostite mi na jeziku. Oh, Bože!
Oh, Rodžer mi je rekao.
Bio je sjajan. Bio je odličan. On je dobar čovek.
Pa, rekao je da si ostao pribran,
i divio ti se zbog toga.
Nema zajedničkog stanovišta sa ovom decom.
Sve je tako ekstremno.
Takvo je vreme. Ovo su zastrašujuća vremena. Ova...
Ova deca rastu u svetu
koji, ti i ja, ne bi ni prepoznali.
Globalno zagrevanje, more pornografije,
hiper nasilne video igre. To je svet bez privatnosti.
Svako dete je izolovano, komunicira preko medija.
To je svet bez nade!
Ne znate kako izgleda podići dete u ovoj...
Ne, podigla sam dete.
Nisam tako mislio.
Znam da nisi.
Samo su uplašeni. Ova deca,
žele bezbednost. - Mmm-hmm.
Znaš, ne razmišljaj, prati.
Uh...
Ali oni su žrtve ekstremizma.
Džihadizam je svuda. Čak i ovde.
Samo... crkva me nije zato pozvala.
Ni mene.
Na nama je. Mi moramo da slušamo i vodimo
i ohrabrujemo naše mlade članove
da se izraze
bez osuđivanja.
Moramo pružiti primer.
Moramo biti strpljivi.
Oh, ovo zvuči odlično.
Moraću da skratim svoje pantalone
za rekonsekraciju.
Znaš li šta žele da pevaju?
Ne, nemam pojma.
"Obilje života" se brine o svemu.
Pozivnicama, sedištima.
U suštini, samo predstavim Džoela.
I onda on odradi svoju predstavu, predstavi guvernera,
možda Ed Balka.
Oh, zašto njega?
To je nekako njegova cela stvar.
Mislim, on je preuzeo celu stvar,
plati da se orgulje poprave.
Imam još jedno muzičko pitanje za tebe...
Oh. Uzmi ga sa vrha.
To je zapravo neka vrsta tužnog posla.
Hm? - Spomenik Majkl Mansana.
Raspršivanje njegovog pepela. Traže od mene da to organizujem.
On te zamolio?
Pa, napisao je pismo. Imao je neke zahteve.
Tada je Gospod razgovarao sa Džobom, izašao iz oluje.
Rekao je: "Gde si bio
"kada sam položio temelje Zemlje,
"obeležio njene dimenzije, postavio njen kamen temeljac,
"dok su pevale jutarnje zvezde,
"i anđeli su vrištali od radosti, gde si bio?"
Ovu okolinu je izabrao Majkl
kao spremište za njegove fizičke ostatke.
Kažem fizičke jer njegova sećanja
i duh žive sa nama,
kao i njegova misija.
Majkl je brinuo o ovom svetu.
Možda previše.
Hor mladih "Obilja života" će vam sada otpevati, uh,
pesmu koju je izabrao Majkl.
Zaštiti divljinu sutra dete
zaštiti zemlju od pohlepe čoveka
srušite brane koje rade na naftu
Zaštitite biljke i obnovite tlo
Ko će ustati i spasiti Zemlju?
Ko će reći da je pretrpela dovoljno?
Ko će ugasiti veliku mašinu?
Ko će ustati i spasiti Zemlju?
Sve ovo počinje sa mnom i tobom
završite sa fosilnim gorivima
podvucite crtu
pre nego što izgradimo još jedan gasovod
okončajmo sa zagađenjem sada i spasimo vodu
i izgradimo život za naše sinove i kćerke.
Ko će ustati i spasiti Zemlju?
Ko će reći da je pretrpela dovoljno?
Ko će zaustaviti veliku mašinu?
Ko će ustati i spasiti Zemlju?
Sve ovo počinje sa mnom i tobom
Ja sam dobro. - U redu.
Gdine Balk! - Hej!
Zdravo! - Kako ste?
Vrlo dobro! Vrlo dobro. - Vrlo dobro. Dobro, dobro.
Hej. Žao mi je što kasnim. Morao... morao sam da završim nešto.
Oh dobro. Znate Prečasnog Tolera, zar ne?
Pa, samo iz viđenja. Ed Bark.
Drago mi je. - Lepo je upoznati vas.
Samo mi donesi kafu
i pitu od jabuka. U redu? - Dobro. Hvala.
Uh, pita od jabuka. Znam da je to kliše,
ali dobro je prave ovde. Organska je. To je lokalno.
Imam iznenađenje za tebe.
Ja, uh... Svratio sam do štamparije na putu ovamo.
Oh. Oh, fino. Lepo. Uradili su sjajan posao.
Da. Svi gosti
na rekonsekraciji će dobiti kopiju.
I onda, uh, takođe će biti i pošte.
I... i naravno, biće dostupno u knjižari.
Pa kako idu planovi?
Jesu li orguje popravljene?
Oh da. Zvuči divno. Bolje nego ikada.
Dobro. Um, napravili smo mali raspored sedenja.
Sad, gradonačelnik Vilson će biti tamo,
kao i guverner.
Pa, barem će pokušati...
Svi oni moćni Božiji ljudi,
sluge krsta.
Godine službe, krštenja,
ispovesti, sahrana, propovedi.
Sati u molitvi,
pretrpeljena patnja. Da li im je Bog dao snagu?
Prečasni Toler će me predstaviti. Ja ću gore,
Pretstaviću guvernera.
Biće izbor pesama. Sad, glavno...
Neće biti ništa političko, zar ne?
Ne. Ne, zašto bi bilo?
Pa... Oh. Izvinjavam se. Imate li nešto protiv?
Evo nas.
Hvala. - Nema na čemu. Uživajte.
Pa, ja... pitam, uh,
samo zato, um, što mi je ovo privuklo pažnju.
To je otisak sa veb stranice.
Pa, i Prva reformistička i "Obilje života"
pominju se po imenu.
To je bio politički događaj. I Nil Jangova protestna pesma?
Samo sam poštovao želje
preminulog i... i... i njegove udovice.
To su bila njihova uputstva za komemoraciju.
Na mestu toksičnog otpada sa prisutnim novinarima?
Nije bilo poziva štampi.
Ne. Ovo su samo prijatelji Mensane.
To je bio politički čin.
Vi i ovaj hor predstavljate crkvu "Obilja života".
I lokacija Hanstoun,
uzgred, nije uopšte zagađena.
Očišćena je iz EPA-inog superfonda.
Pa, Hanstoun... - Ne, ne, naravno ne,
ali samo mi dajte malo zasluga, u redu?
Ja sam u energetskom poslu.
Moj posao je da budem obavešten.
Vidite, žao mi je.
Prečasni Toler nije razumeo
implikacije ovde.
Mogu li da postavim pitanje? - Da. Samo izvolite.
Hoće li nam Bog oprostiti?
Hoće li nam Bog oprostiti ono što radimo njegovoj kreaciji?
To me je Mensana pitao kad sam ga posetio.
Ovo... bilo je puno beskorisnih razgovora
o promeni životne sredine.
Postoji naučni konsenzus. 97 %...
Čovek koji ne kaže ništa uvek izgleda više inteligentniji.
Zašto nisam mogao samo da čutim?
To je složena tema.
Ne baš. Mislim, ko ima koristi?
Kvi bono? Ko profitira?
To se i dalje pitam.
Pored biblijskog pozivanja na rukovođenje,
koji profitira kad zagađujemo
naše gnezdo? Šta će se dobiti...
Možemo li se složiti da batalimo politiku
za vreme službe rekonsekracije?
Da. - Da, ali ovo nije politika.
Mislim, ono što Bog želi je...
O, ti, ti, ti, ti... Znaš li šta Bog misli?
Jesi li razgovarao sa njim lično?
On ti je rekao Njegove planove za Zemlju?
Vidi, razumem, uznemiren si.
Mislim, našao si telo, zar ne?
Da.
Kako?
Trebalo je da se nađem sa njim.
I poslao mi je poruku, i... promenio lokaciju.
I?
I otišao sam tamo i bio je mrtav.
Znači, ti si ga savetovao, Prečasni?
Da.
Savetovao si ga, a onda se upucao?
Ed?
Da.
Pa, mislim da treba da se povučete, prečasni,
i pogledate na svoj život
pre nego što kritikujete druge. Hmm?
Meri i ja smo otišli na vožnju u parku.
20 godina nisam vozio bicikl.
Plašio sam se da ću pasti.
Neverovatna je jednostavna kurativna snaga vežbanja.
Bogom je data.
Hvala još jednom.
Majkl i ja smo se vozili dva puta nedeljno,
i to mi toliko nedostaje.
Ne. Uživao sam. Dugo je prošlo.
Ali to je bilo pod protestima.
Ja... pitao sam svog doktora. - Stvarno? Ipak.
Mogu li da te zamolim za još jednu uslugu?
Naravno.
Možeš li spakovati Majklove stvari?
Ili naći nekog da to uradi?
Sigurno želiš da ih se rešiš tako brzo?
Ne, kao... ne da ih odnese,
samo, znaš. Samo da ih popakuje.
Samo... znaš, osećam se...
Teško je biti u blizini
toliko mirisa i sećanja.
Znaš?
Da mogu... mogu to da uradim.
Dobro.
Jesi li odlučila šta ćeš dalje?
Um, kirija je plaćena za još dva meseca,
tako da nema žurbe.
Ali, um, ostaću
sa mojom sestrom i zetom.
Hmm. Hoćeš li? - Dok se beba ne rodi.
Dakle, preselićeš se tamo?
Da. Mislim da hoću. Kontaktirala je ginekologa.
Da li pričamo o roze ili plavoj?
Plavoj! - Plavoj.
Plavoj!
Ah! Čestitam. - Hvala.
To je divno. - Da.
Oh, hej, uh... Imam pitanje za tebe,
ako, uh... ako nije previše bolno.
Misliš li da on, uh...
da bi zaista povredio nekoga?
Bio je deo nekih nenasilnih protesta.
Oboje smo bili. Bio je u zatvoru.
Bio je temperamentan. Mislim, počeo je da viče na policiju,
ali ne, ne mislim da bi...
Ne. Mislim da nije bio nasilan.
Samo, um...
Ne mogu prestati da se pitam
šta sam trebao da uradim drugačije.
Nije želeo da živi.
On nije bio religiozan čovek, znaš.
Nije mu bilo stalo do crkve. To sam bila ja.
Ja sam ta koja ga je zamolila da dođe.
Odrasla sam uz crkvu
i nikad nisam mogla prestati da idem.
Bila bih u čudnom gradu,
i ja bih samo otišla
u crkvu i sedela, znaš?
Bila sam duhovna.
Hvala.
Da. Ja... doneću neke kutije.
Vratiću se za odeću.
Dobro.
Uh, Prečasni? Um,
da li biste se molili sa mnom?
Ja samo... teško mi je da to radim sama.
Samo, reči, jednostavno ne dolaze.
Da li ti je neprijatno što sam te to pitala?
Ne, ne, ne, ne. Naravno da nije. Da.
Dobro.
Dragi Oče na nebesima,
pozivamo Te u ovu sobu, u naša srca...
Držao sam je za ruku, pričao sam,
i reči su izazile iz mojih usta.
"Po tvojim rečima, bićeš opravdana,
"i to Tvojim rečima, sudićeš."
Ne mogu više ignorisati svoje zdravlje.
Previše sam odlagao moj pregled.
Juče sam bukvalno jedva stajao na nogama.
Ne, nisam izgubio veru.
"I bogati je rekao da ću srušiti svoju štalu,
"i izgraditi veću..."
"i ja ću reći svojoj duši,
"smiri se, jedi, pij i budi veseo.
"Ali Bog reče svojim učenicima:
"ne razmišljajte o svom životu,
"šta ćete jesti..."
"niti o telu, u šta ćete ga staviti.
"Život je više od mesa,
"a telo je više od odeće."
Tako se završava molitva Gospodu. Nagrada će biti Bog.
Kada se vratio?
Pa, bio je odsutan od petka.
Znači otišaoje u Albeni na pregled?
Pitao sam ga, ali mi nije dao nikakve detalje.
Uh, znaš kakav je.
Možda ja mogu da proverim.
Ester.
To je samo...
Znam. Znam.
Dobro. U redu. Zdravo. - Vidimo se.
Želeli bismo da obavimo gastroskopsko ispitivanje.
Spuštamo optičku kameru niz grlo u jednjak,
i pogledamo okolo.
To je ambulantna procedura, sa lokalnom anestezijom.
Trebalo bi da odeš do sredine popodneva.
Ipak, to ne... To ne zvuči previše dobro.
Pa, hteli bi da proverimo dokaze maligniteta.
Rak.
Rak nije strašan medicinski neprijatelj kakav je nekad bio.
Mmm-hmm.
Kakva je... terapija za to?
To zavisi od toga koliko je napredovao tumor.
Ali...
Rekli ste da ste imali neugodnosti.
Aha. Da.
Šest meseci?
Pa, dijeta, lekovi, hemoterapija, čak i hirurgija.
Imamo razne dijagnostičke alate.
Jeste li imali krvavu stolicu?
Nedavno?
Dobro. Želeo bih da zakažem
gastroskopiju što je pre moguće.
Sledeće nedelje imamo slobodan termin.
Dobro.
Koja tvoja dijeta?
Moja dijeta? Um, kad sam gladan, jedem.
Pušite li? - Ne.
Pijete li?
Mmm, umereno.
To mora da se završi.
Prepisaću vam recept da pomogne
sa bolom u stomaku. - Huh.
I želim da uzimate hranljive dodatke.
Dobro.
Imate li sada bolove?
Ne. Ne. Dobro se osećam.
Smatramo da su uznemirenost i brige
jednostavno indikacije toga koliko smo mudri,
ipak je mnogo bolja indikacija
toga koliko smo zli.
Frustriranje proizlazi iz naše odlučnosti
da radimo na svoj način.
Naš Gospod se nikada nije zabrinuo i nije bio nervozan.
Vratiću se brzo.
Zato što je Njegova svrha bila da postigne
ne samo njegove sopstvene planove...
Prečasni?
Zdravo, Ester.
Nisam znala hoćeš li doći.
Pa, zvali su iz Džolove kancelarije.
Žele da razgovaraju sa mnom o programu rekonsekracije.
Jesu... jesi li razgovarali sa tobom?
Uh, ja ću biti u Prvoj reformističkoj. I Stanli će biti
sa punim horom ovde za probu.
Mmm-hmm. Lepo.
Akustika će biti divna. Mislim...
Stani.
Stvarno divno. Imaš li vesti iz Albenija?
Da. Dobio sam ih.
Pa, šta su rekli?
Ništa. Samo još nekoliko testova.
Gastroskopija.
I znaš kako je to?
Zvao sam.
Zabrinuta sam za tebe. - Ostavi me na miru.
Samo želim da probam... - Znam šta hoćeš!
U redu? I ne mogu da podnesem tvoju zabrinutost,
tvoje stalno prisustvo. Tvoje potrebe.
Ti, ti si stalni podsetnik
moje lične neadekvatnosti i propusta.
Želiš nešto što nikad nije bilo i nikad neće biti.
Ne teraj me da radim ovo, jer sam... - Ester. Ester. Ester.
Saberi se. Ok? Gledaj sebe.
Ne brineš o sebi.
Prezirem te.
Prezirem ono što unosiš u mene.
Tvoja zabrinutost je sitna.
Ti si kamen spoticanja.
Odjednom se osećam mnogo bolje.
Probudio sam se rano, bistre gave
i odmah postavio svoje dnevne zadatke.
"Nacije su besnele..."
"Ali tvoj gnev je došao,
"i vreme da se mrtvima sudi,
"i za nagrađivanje Tvojih slugu, i proroka i svetaca,
"i za one koji se plaše svog imena,
"i malih i velikih,
"i za uništavanje uništavača Zemlje."
Otkrivenje 11:18.
Uklonio sam prethodne stranice. Bile su napisane u delirijumu.
Ali sam odlučan da nastavim.
Teško je boriti se protiv letargije.
Moram staviti olovku na papir.
Sranje.
Oh, hej Meri. - Ćao. Mogu li da uđem?
Da naravno. Hajde uđi. Hajde, hajde.
Hajde, uđi. Treba li ti nešto?
Hm, hoćeš li... Um, mogu li uzeti tvoj kaput?
Da. - Hej, jesi li dobro?
Um... - Dozvoli mi da uzmem ovo.
Uh, ne.
Ja sam samo, stvarno sam uplašena. Ja kao da se plašim svega.
Uh, probudio sam se i srce mi je lupalo
i ja... pomislio sam, kao, da je krov,
plafon, upravo pao.
Um, pa sam... morala sam da izađem.
Da. Meri?
I samo sam se vozila ovuda, i... i ja...
Nisam stavio nikakvu šminku. - Nema veze.
Drago mi je što si došla. Želiš li nešto, uh...
Neku vodu, neki čaj...
Bez upozorenja,
ova tamna zavesa je upravo pala.
Ja... ja se bojim svega.
Pa, uradila si pravu stvar kad si došla ovamo.
Jednostavno ne mogu da zaustavim svoje misli.
Oni samo naviru i naviru.
Ponovo i ponovo.
Da li se to ikada desilo pre Majklove smrti?
Malo. Da. Ne ovako mislim.
Čitao sam na internetu, um, da se veruje
da te trudnoća čini sretnom, ali sada misle
da samo čini tvoja osećanja ekstremnijim.
Majkl...
bio je stvarno jak.
Kako to?
Um, slušao je. Bio je ljubazan.
Nekada smo radili stvar zvanu Magično misteriozno putovanje.
Zvuči blesavo. Ali, um...
Mi bi, uh, podelili džoint
i ležali jedno na drugom potpuno obučeni.
Pokušavali bi da ostvarimo što je moguće veći kontakt između tela i tela.
Raširili bismo ruke i...
Jednostavno bismo se gledali pravo u oči
i pomerali ih ujednačeno,
kao desno, levo, desno, levo.
I onda bismo disali u ritmu.
Hoćeš li da uradim to?
Ne. Nisam to mislila.
U redu. - Mislim, ja...
Da. Mislim, da. Pretpostavljam da...
Da. Pretpostavljam da jesam.
Dobro. Uh, pokaži mi.
Pa, ležiš na leđima,
sa ispruženim rukama i nogama.
Da li nam treba muzika?
Ne, samo slušamo disanje.
Samo da legnem?
Da. A onda, da.
Idi, idi, idi, idi! Hajde, hajde, hajde! - Hajde, Beni.
Hej, momci. Hajde da svi sednemo
u prvom klupu ovde. Skroz dole.
U redu. Dobar posao momci.
Ok, pa prošle nedelje čitali smo Pitčvordov put
o podzemnoj železnici,
koja nije bila železnica, već... Rosa?
To je bio put robova.
To je bila trasa za beg od juga do severa.
I ova crkva, Prva reformistička,
bila je jedna od stanica na toj trasi. Prečasni Toler?
Da. Robovima, uh, koji su bežali na sever za Kanadu
često je pomogano, hranjeni su, skrivani u kućama i crkvama
duž ove trase. Kalvin Verlander
bio je vikar, ministrant ovde u Prvoj reformističkoj.
I bio je veoma aktivan u Abolucionističkom pokretu.
On je pomagao u...
Ne. Gđice Surija, dozvolite mi da probam ovo.
Uh, zašto svi ne ustanete na trenutak? Pogledajte ovde.
Vidite li jedan deo drveta koji je drugačiji od drugog dela drveta?
Da!
Svi to vidite, zar ne?
Ali da li ovo izgleda malo kao tajna vrata? Hmm? - Da.
Da. Kako se zoveš? - Beni.
Beni, hoćeš li mi pomoći? Dođi ovamo. - Mmm-hmm.
Vidite, nekada je tu postojala klupa preko toga.
I oni bi je pomerili, a onda bi ovo podigli.
Možeš li to učiniti? Pomozi mi.
Da! Oh! Dođite svi ovde.
Robovi bi se sakrili ovde. Ponekad cele porodice.
Budite stvarno oprezni. U redu.
Možete li da zamislite to?
U mraku. Na vrelom vazduhu,
tresući se od straha. Zvuk konja lovaca na robove napolju.
Na kolenima držeći za ruke jedni druge, moleći se Bogu da ih spasi?
Želiš li da spakujem bilo šta iz kuhinje?
Ne. Mogu ja to srediti kasnije. Hvala.
Voleo bih da upoznam tvoju sestru nekad.
Hoćeš da dođeš u Bafalo? - Ako budem pozvan. Voleo bih to.
Hoćeš li me posetiti? - Bih, da.
Voleo bih da upoznam Majkla juniora.
Toliko si mi pomogao.
Moj pradeda
bio pastor u Muskegonu, Mičigen. Božji svetac.
I, uh, banka u gradu bila je dvospratna zgrada,
prva zgrada koja je imala lift.
I jednog ponedeljka,
deda, uh, okupio je sve dečake zajedno
i otišli su u grad da deponuju u crkveni fond,
kao što su radili svakog ponedeljka.
I morali su da odu da razgovaraju sa menadžerima.
Ušli su u lift. I dobio je srčani napad.
I on... skinuo je šešir. Očigledno je uvek nosio šešir.
I on je skinuo šešir i rekao:
"Momci, skinite mi cipele.
"Stojim na Svetoj zemlji."
A onda je umro.
Negde između prvog i drugog sprata.
Um, mislim na tu priču kad pomislim na Majkla.
Zato što verujem da je stajao na Svetoj zemlji kad je umro.
Hvala ti.
Pa, hoćemo li se videti u Bafalu?
Mislim da ću doći na rekonsekraciju.
Oh. Ne ti... Ne moraš to da radiš.
Ali, ja... želim. - Da, ali nije neophodno.
Da, ali ti si bio tamo za mene, i želim da budem tamo za tebe.
Veoma je lepo od tebe što to nudiš,
um, ali to je samo gomila bogatih momaka koji tapšu jedni druge po leđima.
Ali ti ćeš biti tamo. - Ali ja moram da budem tamo.
Pa ću otići. - Molim te, nemoj dolaziti.
Ok? Ne želim da dođeš. Razumeš?
Dobro.
U redu. Želim ti ugodno veče.
"Budite jaki u Gospodu i Njegovoj moćnoj snazi.
"Stavite puni oklop Boga,
"tako da možete zauzeti svoj stav
"protiv đavolskih šema.
"Jer naša borba nije protiv mesa i krvi,
"već protiv vladara,
"protiv vlasti,
"protiv moći ovog mračnog sveta."
Balk kućni proizvodi,
proizvođači papirnih proizvoda, đubriva,
svakodnevnih predmeta za domaćinstvo,
bila je među prvim kompanijama
koja je shvatila potrebu za rešavanjem problema životne sredine.
Gdine? Hoćete li nam se pridružiti?
Ova jedinica pravi plastične markere koji se recikluju.
Balk ima objekte ili proizvodne aranžmane
sa 18 zemalja širom sveta.
Danas sam prestao. Imao sam Miso i ribu.
Tako jednostavno zadovoljstvo.
Zašto sebe osporavamo?
Svaki čin čuvanja je akt stvaranja.
Sve sačuvano stvara obnovu.
Tako učestvujemo u stvaranju.
Našao sam još jedan oblik molitve.
Prečasni Toler. Hajde uđite. Zatvorite vrata.
Zašto ne sednete?
Mi smo zabrinuti za vas.
Ko to?
Kako ti je zdravlje?
Imam neke testove.
Hmm? Jesi li dobio neke rezultate? - Ne. Ne.
Šta je sa tvojom dijetom?
Znaš, biću iskren, ne izgledaš mi tako dobro.
Imao sam neke... neke probleme sa stomakom.
I čuo sam da ste pili.
Hm. Šta? Samo je malo vina uz večeru.
Vino? - Da. Da.
Pa, to nije preporučljivo
za nekoga ko ima probleme sa stomakom.
Razumem, u redu?
Ja ću... počeću bolje da se brinem o sebi.
Uvek si u bašti.
Čak ni Isus nije uvek bio u bašti,
na kolenima, znojeći krv.
Bio je na planini.
Bio je na pijaci. Bio je u hramu.
Ali ti, uvek si u bašti.
Za tebe je svaki sat Najmačniji čas.
Nisam bio svestan da sam uvredljiv.
Isus ne želi našu patnju.
On je patio za nas. - Mmm-mmm.
On želi našu posvećenost i našu poslušnost.
A šta je sa njegovim stvaranjem?
Nebesa objavljuju slavu Božiju.
Bog je prisutan svuda,
u svakoj biljci, svakoj reci, svakom malom insektu.
Ceo svet je manifestacija
Njegovog Svetog prisustva.
Mislim da je ovo problem
gde... gde crkva može voditi.
Ali... ali oni ne govore ništa.
K...
kongres SAD i dalje negira klimatske promene?
Gde smo bili kad su ovi ljudi izabrani?
Znamo ko je govori za veliki posao. Jel' tako?
Ali ko govori za Boga?
"Stvaranje čeka u nestrpljivom očekivanju
"oslobađenja od ropstva".
To je Rimljani 8:23. Razumeš?
Dakle, treba da zagadimo kako bi Bog mogao to da obnovi?
Treba nam greh, da bi Bog mogao da oprosti?
Ne mislim da su to Apostoli mislili.
Mislim da treba da pogledamo
Isusovim u svaki živi... - Ne živiš u stvarnom svetu.
Ne želiš. Ti, ti si ministrant
u turističkoj crkvi koju niko ne posećuje.
Imaš li predstavu šta je potrebno da bi se radio Božji posao?
Trudim se da...
Da, da održavaš misiju ove veličine?
Osoblje,
informisanje, količina ljudi koje dodirujemo svaki dan.
Ko je taj sveštenik kojeg toliko voliš?
Tomas Merton? - Tomas Merton. Nije ni on živio u stvarnom svetu!
Da jeste! On bi... - Ne. Bio je monah koji je živeo
u manastiru u Kentakiju i pisao knjige!
Pa, neko mora nešto da uradi!
U pitanju je Zemljina ravnoteža. - Šta ako je ovo Njegov plan?
Šta ako mi jednostavno to ne vidimo?
Misliš li da Bog želi da uništi svoju tvorevinu?
Uradio je to jednom.
40 dana i 40 noći.
Vidi, "Obilje života", mi smo sa tobom.
Ok? Stalo nam je.
Stvarnoo. I znam, ovo je teško vreme za tebe.
Ali mi ćemo ti pomoći u tome.
Jednom kad završimo sa službom rekonsekracije,
ti, moraš da ideš na rehabilitaciju.
Moraš da se javiš u medicinsku ustanovu.
U redu? Možda da odeš u Nikaragvu
i propovedaš jevanđelje ili gradiš kuće.
Ali uradi nešto u stvarnom svetu.
A ako ne možeš da obaviš ceremoniju,
razumeću to.
Očekuje se da budeš tamo, ali vidi.
Možemo samo da kažemo da si bio bolesni, što je tačno. - Ne. Ne. Nije...
Ne radi se o ceremoniji. U redu? Mogu, hoću...
Ja... želim da budem tamo. Moram da budem tamo.
To je moja crkva. To je 250 godina.
Hoću da budem tamo. Želim da te predstavim. Molim te.
Pa, Ed Balk je odlučio
da on želi da komentariše,
tako da ga guverner predstaviti.
Hoće li to biti problem?
Nimalo. Nimalo.
Pa, dobro. Dobro.
Slušaj. Proći ćemo ovu rekonsekraciju.
Biće to posebno.
I onda ćemo se pozabaviti ovim drugim pitanjima.
Hvala.
Gde je, um... Gde je Prečasni Toler? - Nisam siguran, gđo. Uđite.
Jeste li ga videli? - Ne.
Gde je on? - Ne znam.
Tolere!
Tolere! Jesi li unutra?
Započnite službu.
Kakvo drugarstvo
Kakva božanstvena radost
Oslanjajući se na
Večno oružje
Kakva blaženost
Kakav je moj mir
Oslanjajući se na
Večno oružje
Oslanjajući se na
Sigurno i bezbedno
Od svih alarma
Oslanjajući se na
Večno oružje
O, kako je lepo hodati
na ovom hodočasničkom putu
Oslanjajući se na
Večno oružje
O, kako je svetao put
raste iz dana u dan
Oslanjajući se na
Večno oružje
Oslanjajući se na
Sigurno i bezbedno
Od svih alarma
Oslanjajući se na
Večno oružje
Ono čega se ja plašim
Ono čega se bojim
Oslanjajući se na
Ernst?
Večno oružje
blagoslovljen sam mirom
Sa mojim Gospodom tako blizu
Oslanjajući se na
Večno oružje
Oslanjajući se na
Sigurno i bezbedno
Od svih alarma
Oslanjajući se na
Večno oružje
Oslanjajući se na
Večno oružje
Oslanjajući se na
Preveo: suadnovic